Přeložil: Klakson
Všichni! S potěšením vás poznávám.
Skvělá párty se vším všudy.
Korektura: Prasátko
Ať jsem kdekoliv,
tak tě budu hledat.
Překlad písniček & Ass titulky: Prasátko
Jen na tebe hledím,
WWW: http://kmlinux.fjfi.cvut.cz/~pausp1
i když mě nenapadá, co říct.
Ubíhající dnešek
a přicházející zítřek,
dny se jemně prolínají.
Padám dolů, tancuji v nervozitě.
Láska září.
Otáčím se, když přijdu domů.
Tvá usměvavá tvář na mě vždy čeká.
Jednou se tyto dny...
snad vrátí. Doufám.
O tobě.
Chci na tebe upřeně koukat, nejblíže jak to jen jde.
Ten zamilovaný pocit, který neobtěžuje.
Hned teď, k tobě.
Ať tě to zasáhne přímo.
Prosím, hraj si se mnou, lásko.
Hotovo.
Hazumu-kun, je to tak správně?
Ano. Děkuji.
Později je trochu přihnojíme.
E? Jahoda?
Zahrádkářský kroužek je zasadil.
I když tento rok moc nerostou.
Jsou krásné.
Chtěla bys je ochutnat?
Můžu?
Ano.
Je trošku kyselá, ale jinak lahodná.
Vážně?
Ochutnej.
Půl na půl.
Dobře.
Je kyselá...
Dívčí trojúhelník
Konečně je to tady.
Pocit, který jsem měla předtím, musela být předtucha tohohle.
Já, Tsuki Namiko,
žijící 35 let bez přítele...
stále můžu potkat osudového muže.
Ale ne. Jsem přece zastánce středoškolské morálky.
Jak můžu mít takové myšlenky na školní půdě?
Ale...
takové lásce se bránit nemůžu,
prostě neodolám...!
Ahoj všichni! Dovolte, abych vám všem představila...
Toto je náš nový zastupující učitel.
Na tabuli: Sora Hitoshi, v překladu znamená astronaut nebo člověk z vesmíru.
Děkuji za představení. Jmenuji se Sora Hitoshi.
Jsem oficiální zastupující učitel pro tuto třídu.
Mám na starost biologii.
Rád vás poznávám.
Slyšela jsem, že Sora-sensei je příbuzný Hazumu-kun.
Poslouchejte všechno, co učitel řekne.
Příbuzný?
Počkejte!
Co to má znamenat?
Z toho budou potíže.
Tohle je nejlepší způsob, jak studovat prostředí ve škole.
Ale..
Onee-nii-sama!
Jan-puu-chan!
Žádný strach.
Nikdo kromě tebe ji nemůže vidět. A moje pravá identita nebude odhalena.
Měla by ses teď dál chovat normálně.
Jak můžu...
Hele,
chtěl bych za každou cenu vydat tvojí hru na flétnu.
Pomůžeš nám?
Ne...
Co se děje? On tě dokonce prosí.
Ale...
Hej, posloucháte mě?
Promiň, já si ještě tak něvěrím.
Hazumu-kun!
Yasuna-chan!
Nezajdem do knihovny?
Fajn.
Yasuno!
Seš v pohodě?
Zase odmítnutý...
Řekl jsem něco špatně?
Ne, neřekl. A to je právě...
...to.
To?
Tahle holka je fakt ještě nedospělá.
Tělocvična praská ve švech.
Přesně jak sem čekala.
Máme zrušený tělák?
Vůbec ne!
Budeme mít tělák na chodbě.
Nejdřív vyběhnete 10krát schody.
Přestaňte si stěžovat a běžte!
Ach jo...
Jdeš domů?
Ano. Hazumu-kun ještě něco zapomněla.
Tak na ní čekám.
Aha.. aha..
Překvapilo mě, že jste tak strnule koukaly do nebe...
tak samy.
Děkuji, že sis dělala starost.
To nic nebylo.
Tak tedy...
Měj se!
Ještě něco.
Hazumu vypadala velmi šťastně...
Díky tomu, že jste se zase spřátelili.
Ach, ano.
Řekla by mi cokoli.
A ona vypadá velice šťastná.
Skutečně?
Zkus to tak chápat,
i když spousta věcí se může stát.
Myslela jsem s ohledem na tvé city..
To ne. Já jsem byla ta, která ukřivdila.
Když se Hazumu-kun chtěla znovu skamarádit,
byla jsem velmi šťastná.
Aha...jasně..to je fajn.
Omlouvám se za zpoždění.
Tomari-chan.
Tak zatím.
Nenechávej lidi čekat tak dlouho, Hazumu.
Pracuj tvrdě ve svém sportovním kroužku, Tomari-chan.
Ok.
Yasuno-chan, nevíš o nějakém pěkném místě?
Ale..a co třeba tamto místo?
Kurusu-senpai.
Senpai = student z vyššího ročníku.
Všichni jsou pohromadě.
Ok, tak to rozeběhnem!
Rozkošné!!
Takové bych chtěla.
Vím, že se ti líbí květiny a rostliny,
takže tyhle musí být pro tebe ty pravé.
Díky.
Bez ohledu na to, co Tomari-chan říkám,
ona stále jen: "Už si proboha něco vezmi".
Ona asi ví prd o dámském oblečení a o tom, kde ho kupovat.
Chceš si je vyzkoušet?
Ty asi nosíš oblečení kolem devadesátpětky.
Tak fešný.
Sedí jako ulité.
Vážně?
Jak se cítíš?
Trošku mě chladí, ale jsem v pohodě.
Promiň, Yasuno-chan, že tě tak obtěžuju.
Vůbec ne, odmalička ráda nakupuju šaty v tomhle obchodě.
A vždy sem se chtěla převléknout do nenucených šatů na cestu domů.
Ti dva jsou taky oblečeni jako pár.
To musejí být milenci.
Vypadáme také tak, jako milenci?
Sákriš...co jsem to plácla?
Au... bolí mě v krku.
Křičela jsi moc nahlas.
Já vždy chtěla křičet.
Natsuko.
Kámošky?
Ano, z orchestru.
Chceš si dát karaoke?
E..no..ani ne...
Já jen, že karaoke mi nikdy nešlo...
13, 14, 15, 16, 17, 18...
Wow!
Žjó, je to takový útulný koutek.
Ano, jednou jsem tady byla s Tomari-chan a jejími kamarády.
Fakt?
Poté, co jsme vstoupili,
popadly Tomari-chan a Ayuki-chan mikrofon a nechtěly ho pustit.
Tomari-chan zpívala hrozně nahlas a divoce pařila.
Ayuki-chan ráda zpívá Enku,
a tohle všechno jsme já a Asuta mohli jen poslouchat.
To je děs.
A to je důvod, proč si chci něco zazpívat.
Vybereme nějaký song ze zpěvníku, ne?
Jasně, a pak použijeme tohle dálkové ovládání k volbě čísel.
Speciální banánovo-medový toast.
Přijímáme vaši objednávku.
To je špatně...
Zrušit... zrušit...
Speciální banánovo-medový toast
Přijali jsme vaši druhou objednávku.
Sakra! Co mám udělat?
Není to tohle?
Všechny objednávky zrušeny.
To je ono. Díky Bohu.
Písnička, kterou chci zpívat je... tohle.
Promiň.
Nic se nestalo.
Hazumu-kun. Už to hraje.
Ano, podívejme...
Promiň.
Nic mi není. To už je podruhé, že?
Poprvé, když Hazumu-kun byl ještě kluk...
Ale...
Zase prší.
Blbej déšť.
Už jsem unavená.
Musím rychle začít zpívat.
Kde je ten mikrofon?
Na co to myslím?
Hazumu-kun je přece holka.
Ha-zumu
Super! Bezva výraz!
Ano, ano!
Skvělé, znamenité!
Nádherné!
Na co myslíš, ty blbej dědku!
Umění... tohle je všechno kvůli umění.
Ty starej zvrhlíku...
Na co to myslím?
Onee-nii-sama.
Tolik zábavy, tolik zajímavého!
Moment, Jan-puu-chan...
Není to láska?
Láska?
Strnulé zírání přes opršené okno,
v dřív kluk, nyní holka, která myslí na někoho jiného.
Žhavé emoce a také tvůj výraz..
Tak kdo to je?
Proč se mě na tohle ptáte?
Já jsem ten, kdo se tady ptá.
Pletete se. Já nejsem zamilovaná.
Je to jen...
Hazumu, je tady Tomari-chan.
Tomari-chan, co se děje?
Promiň, že jsem tak náhle přišla.
Tohle jsem našla při úklidu pokoje.
Půjčila jsem si ho už dávno.
Díky.
Mohla si mi ho vrátit kdykoli.
Šla jsem náhodou kolem...
Chceš se zdržet? Učitel Sora je tady taky.
Ne, to je v poho. Měla bych jít.
No...
Hej, Tomari-chan!
Ano?
Nepůjdem spolu někdy nakupovat oblečení?
Třeba do toho obchodu, o kterém mi řekla Yasuna-chan.
Jo takhle...
Ty jsi dnes šla s Kamiizumi?
Ano, po škole.
Bylo to fajn?
Vy jste byly vždycky trochu samotářské,
tak jsem měla malinko strach.
Bylo to ok.
Líbilo se mi to.
Tomari-chan?
Měj se. Uvidíme se zítra.
Hazumu.
Co se dnes stalo?
O čem si dělám starosti?
A-Ayuki!
Co tady děláš v tuhle dobu?
A co tady děláš ty?
Procházím se.
Procházíš?
Dělá to zázraky.
Chvíli jen tak špacírovat docela sama.
Můžeš tak vidět spoustu věcí.
Já jdu domů.
Máš jen dvě možnosti.
Jít do toho nebo to nechat plavat.
Promiň, že jdu pozdě.
Půjdu vzít deštník.
Půjdem.
Máš jen dvě možnosti.
Jít do toho,
nebo to nechat plavat.
Hazumu-kun, pamatuješ ještě?
Tenkrát, když jsme se zrovna zapisovali do kroužků.
Tou dobou byla na tomhle místě jen malá zahrada
úplně osamocená na pochmurné střeše.
Bylo sem vidět při hudebce.
Jednou během kroužků ...
jsem viděla...
jak se to na střeše stále více zelená.
Někdo rozšiřoval zahradu.
Všechno jsem to pozorovala.
Jak se barvy na střeše mění s ročním obdobím.
Ta osoba...
Ta osoba jsi byla ty, Hazumu-kun.
Hazumu-kun má sílu udělat svět krásnější.
Ty máš to nejušlechtilejší srdce ze všech.
To není pravda...
Hazumu-kun.
Co se děje?
Musím ti něco říct.
Vím, že to bude znít divně.
Taky vím, že nemám právo ti to říkat.
Yasuno-chan?
Ale minulou noc...
Ne, už dlouho předtím, přemýšlela jsem.
A myslela jsem.... na tebe.
Hazumu-kun.
Miluju tě.
Ale... už jsem přece...
Hazumu!!!
Yasuno-chan.
Tomari-chan.
To je strašné! Strašné! STRAŠNÉ!
Já jsem ale kráva. Co to sakra dělám?
Co to dělám?
Co mám teď dělat?
Já... já...
Ty...
Omlouvám se.
Ale... já... miluju Hazumu-kun.
Miluju ji.
Yasuno.
Ty... jsi tehdy Hazumu opustila...
a... zlomila mu srdce.
Pokud je tohle cesta, která vede kamkoliv,
budu tě tedy zase někdy moct potkat?
Zbabělec skrývající se za laskavost.
Promiň, že jsem se tak tvářila.
Hledám pravdu, tehdy...
jsem hledala modré nebe.
překonávám to, po smutku...
Ať se staneme šťastnými.
Neznámá budoucnost před námi,
Pokračujme s vírou.
Úsměv, který je skoro žalostný,
i když září.
Slibme si: "Neopustíme se".
Budoucnost je právě zde.
kmlinux.fjfi.cvut.cz/~pausp1 ptr5@centrum.cz
Bylo to stejné jako tehdy...
Půlka mého života byla vždy prázdná.
Jenom já samotná.
Příště bude v Kashimashi - Holka chodí s holkou.
"Věci, které se zrcadlí v Yasuniných očích"
Vzpomínky v mém srdci.